Reformní církevní hnutí a počátky husitství
Kacířství (hereze) bylo od počátku součástí křesťanství. Ve středověku kladlo důraz na vybrané části bible, z nichž vyvozovalo vlastní, obvykle jednostranné závěry, proti nimž se církev bránila a kacíře pronásledovala. Různé kacířské skupiny se názorově lišily a působily po celé středověké Evropě. Obrodné proudy nové zbožnosti (devotio moderna) usilovaly o nápravu církve a vymýcení pohoršlivých jevů v životě duchovenstva (např. tzv. mnohoobročnictví, svatokupectví aj.), podobně i spisy anglického reformátora církve Johna Wicliffa (Viklefa). Jan Hus, který proti nešvarům v církvi brojil, byl za své názory upálen v Kostnici 6. července 1415. Protesty proti jeho smrti a reformní hnutí se v zemi rychle šířily, společnost stanula na prahu husitské revoluce.
![](visual/5Aa-1.jpg)
Vyobrazení upálení Mistra Jana Husa v Jenském kodexu (přelom 15. a 16. století). Wikimedia Commons, dostupné zde, [ověřeno 26.12.2020].
Literatura
Molnár, A.: Valdenští. Evropský rozměr jejich vzdoru. Praha 2. vydání 1991;
Šmahel, F.: Husitská revoluce I−IV. Praha 2. vyd. 1995−1996;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
Náboženská situace v Čechách a na Moravě na počátku 16. století
Na přelomu 15. a 16. století existovalo v českých zemích legální dvojvěří. Tzv. kutnohorským mírem z roku 1485 vyhlásil zemský sněm rovnoprávnost katolického a utrakvistického vyznání pro všechny vrstvy společnosti. Usnesení bylo přijato jako zemský zákon, netýkal se ale Jednoty bratrské. Většina obyvatelstva Čech a Moravy byla utrakvistická, katolíci tvořili silnou menšinu. V Čechách byla převaha utrakvistů zřetelnější než na Moravě. Česky mluvící obyvatelstvo bylo převážně utrakvistické, Němci se spíše hlásili ke katolíkům.
![](visual/5Ab-1.jpg)
Obraz Krista Bolestného dávajícího sama sebe pod obojí způsobou byl vytvořen kolem roku 1470 pro hlavní pražský utrakvistický kostel, Matky Boží před Týnem. Wikimedia Commons, dostupné zde, [cit. 26.12.2020]
![](visual/5Ab-2.jpg)
Kutná Hora, místo uzavření náboženského míru mezi katolíky a kališníky v roce 1485, in: Ottovy Čechy, IV. díl Polabí, Praha 1888, s. 112-113. Fond Knihovny HÚ AV ČR.
Literatura
Macek, J.: Jagellonský věk v českých zemích (1471–1526) III. Města. Praha 1998;
Macek, J.: Víra a zbožnost jagellonského věku. Praha 2001;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
Konfesní situace v Čechách a na Moravě v době předbělohorské
V relativně nábožensky tolerantním prostředí (evangelíci‒utrakvisté, zastánci reformačních myšlenek luterství či kalvinismu, katolíci, na Moravě novokřtěnci /habáni/ a z Čech vypovězení čeští bratři aj.) se od poloviny 16. století začala zvyšovat aktivita katolické církve. Na nátlak stavů přislíbil císař Maxmilián II. Českou konfesí z roku 1575 náboženskou svobodu. Rudolf II. ji pak písemně potvrdil listinou ‒ Majestátem ‒ z roku 1609. Dvě léta po bitvě na Bílé hoře v roce 1620 však nechal Majestát císař Ferdinand II. rozstřihnout a tím zneplatnit.
![](visual/5Ac-1.jpg)
Pamětní deska na bývalé malostranské radnici, připomínající místo sepsání České konfese (1575). Wikimedia Commons, Aktron, dostupné zde, [ověřeno 26.12.2020].
Literatura
Pánek J. ‒ Tůma O. a kol.: Dějiny českých zemí. Praha 2008, 2018;
Just, J.: 9. 7. 1609. Rudolfův Majestát. Světla a stíny náboženské svobody. Praha 2009;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
![](legenda/5Aa_legenda.png)