Osídlení českých zemí v polovině 13. století
Osídlené plochy nebyly v českých zemích v polovině 13. století příliš rozsáhlé. Souvisle zalidněné oblasti se nacházely ve středních, severozápadních a východních Čechách, na jižní a střední Moravě a v pásu od Olomouce k Opavě. Noví osadníci ze zahraničí, především z Bavorska a Saska, se usazovali ve vznikajících městech, ale pronikali i do vyšších poloh zalesněných území. Masiv Českomoravské vrchoviny narušovala důlní činnost v okolí Jihlavy a Německého (Havlíčkova) Brodu. Jižní a jihozápadní Čechy, severní Morava a pásmo Beskyd byly osídlovány později.
![](visual/8Aa-1.jpg)
Zvíkov z první poloviny 13. století, in: Ottovy Čechy II. (1884), s. 134. Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Aa-2.jpg)
Hrad Děvičky (Dívčí hrady) na jižní Moravě z první poloviny 13. století. Wikimedia Commons, Stanislav Doronenko, dostupné zde, [ověřeno 13.4.2020].
Literatura
Klápště, J.: Proměna českých zemí ve středověku. Praha 2005;
Sommer, P. – Třeštík, D. – Žemlička, J. (eds.): Přemyslovci. Budování českého státu. Praha 2009;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
Síť evropských středověkých měst
Po pádu římského impéria některá evropská města v prostoru před Limes Romanus zanikla nebo přežívala, s výjimkou bývalé Panonie (dnešní Maďarsko), kde antická města zanikla. V 11. a 12. století docházelo k jejich postupné revitalizaci či ke vzniku nových městských sídel v souladu s principy života středověké společnosti. Teprve od první poloviny 13. století začala vyrůstat středověká města v českých zemích. Počty obyvatel evropských měst lze považovat za velmi hrubé odhady, je však zřejmé, že mezi významnější městská sídla patřila z českých zemí Praha.
![](visual/8Ab-1.jpg)
Reprodukce mapy Evropy Qvod picta est parva Germania tota tabella Mikuláše Kusánského z 15. století, in: Metelka, Jindřich, O mapě kardinála Mikuláše Cusy z prostředka XV. století, VKČSN III. Praha 1895, 1896. Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ab-2.jpg)
Mapa Německa a střední Evropy z Münsterovy Kosmografie (1572). Cosmographiae universalis lib. VI... authore Sebastiano Munstero MDLXXII. Basilaae, ex officina Henricpetrina MDLXXII. Fond Knihovny HÚ AV ČR. Prohlédnout mapu
Literatura
Hoffmann, F.: České město ve středověku. Praha 1992;
Horská, P. – Maur, E. – Musil, J.: Zrod velkoměsta. Urbanizace českých zemí a Evropy. Praha − Litomyšl 2002;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
Královská města v českém státě na počátku 14. století
Městská sídla s městskými právy, upravujícími život městských obyvatel, se začala objevovat v českých zemích za Přemysla Otakara I. v první polovině 13. století. Zakládání měst českými králi vrcholilo ve druhé polovině 13. a počátkem 14. století za vlády Přemysla Otakara II. a Václava II. Města vznikala jak v místě hradských center poblíž královských hradů a významných tržních osad (Litoměřice, Hradec Králové, Plzeň, Olomouc, Brno a Znojmo), ale také ve volném, strategicky výhodném prostoru (České Budějovice). V další fázi přistupovala k zakládání měst také šlechta a církev. Praha, složená z několika svébytných městských obcí (Staré Město, Menší Město, od poloviny 14. století Nové Město) byla hlavním centrem politické moci.
![](visual/8Ac-1.jpg)
Vyobrazení Prahy v díle Hartmanna Schedela Liber chronicarum (1497). Hartmann Schedel, Liber chronicarum. Cum additamentis Hieronymi Münzer, Augsburg 1497. Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ac-2.jpg)
Uničov na mapě Matthäuse Meriana (1650). Mapová sbírka, Historický ústav AV ČR.
Literatura
Klápště, J.: Proměna českých zemí ve středověku. Praha 2005;
Kuča, K.: Města a městečka v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. I−VII, Praha 1996−2008;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
Věnná města českých královen
Mezi královskými městy se v českých zemích vyskytovala tzv. věnná města. Jednalo se o městská sídla, na nichž čeští králové zapisovali svým manželkám věnnou zástavu. Byla tak zdrojem příjmů českých královen. Tato skutečnost se až dosud odráží v názvech některých z věnných měst: Hradec Králové a Dvůr Králové. V některých případech byla současně i jejich vdovskou rezidencí; v Hradci Králové sídlila po určitou dobu Alžběta (Eliška) Rejčka (Richenza), vdova po králi Václavu II. Založila zde počátkem 14. století katedrálu sv. Ducha na dnešním Velkém náměstí, pravděpodobně v místě staršího vyhořelého kostela.
![](visual/8Ad-1.jpg)
Náměstí v Hradci Králové, in: Ottovy Čechy IV (1888). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-2.jpg)
Náměstí v Novém Bydžově, in: Ottovy Čechy XIV (1908). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-3.jpg)
Pohled na Dvůr Králové, in: Ottovy Čechy XIV (1908). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-4.jpg)
Náměstí v Chrudimi, in: Ottovy Čechy XIII (1905). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-5.jpg)
Pohled na Poličku, in: Ottovy Čechy XIII (1905). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-6.jpg)
Pohled na Trutnov, in: Ottovy Čechy XIV (1908). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
![](visual/8Ad-7.jpg)
Pohled na Vysoké Mýto, in: Ottovy Čechy XIII (1905). Fond Knihovny HÚ AV ČR.
Literatura
Hoffmann, F.: České město ve středověku. 1. vyd. Praha 1992;
Žemlička, J.: Království v pohybu. Praha 2014;
Semotanová, E. ‒ Cajthaml, J. a kol.: Akademický atlas českých dějin. Praha 2014, 2. akt. vydání 2016.
Toto dílo podléhá licenci Creative Commons BY-NC-ND 4.0
![](legenda/8Aa_legenda.png)